L'arqueologia feminista és una orientació de la interpretació arqueològica de les societats antigues segons una perspectiva feminista. L'arqueologia feminista es concentra sovint en el gènere, però també considera la igualtat fent tàndem amb altres factors, com ara la sexualitat, la raça o la classe.
L'arqueologia feminista ha criticat l'aplicació indiscriminada de les normes i els valors occidentals moderns a les societats del passat. A més, aquesta disciplina es preocupa per (i promou) la substitució d'un biaix androcèntric per un altre de ginocèntric en l'estructuració de les normes que regulen l'arqueologia com a professió.
La seva major aportació al món de l'arqueologia ha estat el retorn a l'estudi de les persones en lloc de centrar-se exclusivament en els sistemes. A més, s'investiga sobre un tipus de gent diferent de la que s'investigava abans.